Herregud! Hva er det jeg gjør?
Hva er det?
- Jeg har mistet moppen. - Har du det?
Nei. Men det er alt som kan gjøre meg deppa, hva?
Dere tenker bare på meg som vaktmester.
- Det er ikke sant. - Hva heter jeg, da?
Jeg vet at sykepleierne kaller deg herr Sugekopp.
Jeg vet det.
- Du vet sikkert ikke hva jeg heter. - John Michael Dorian.
- Hvordan vet du mellomnavnet mitt? - Fordi jeg bryr meg.
I dag føltes det riktig å gjemme seg inne hos pasientene.
Du er en inkompetent idiot!
Med mindre pasienten har forsvunnet.
Hvor er broren min?
Sier du "jeg vet ikke", skal jeg vise hva jeg lærte på selvforsvarskurset.
Så flott at du har satt deg på skolebenken igjen.
Hvor er han? Kanskje han dro til et skikkelig sykehus.
Han har nettopp fått vite at han har leukemi.
Det er ikke rart om han er litt deprimert.
Hei, doktor!
Denne karen har noe på skulderen.
Sett ned barna, Ben.
Hvem savner denne?
Du hørte hva legen sa.
Hendene mine er fri til...
Nei, Ben. Alvorlig talt, Ben! Gi deg nå, Ben!
Stopp, Ben. Sett meg ned. Ben!
Fortere!
Jeg er en ørn!
Har du fått nok?
- Patetisk. - Vil du prøve?
- Kom igjen. - Du våger ikke. Nei!
- Nei! Sett meg ned, Ben! - Ta bilde av den slemme dama.
Hei, småen. Din kortvokste person.
Du kan bare våge å ta bilde av meg. Hjelp!
HELT S YKT
Det blir et flott julekort.
Jeg skjønner ikke hvorfor du nekter å bruke sykehusskjorte.
Fordi jeg ikke vil at folk skal se rumpa mi.
- Bruk underbukse. - Du vet hva jeg syns om det.
Enhver jente du dro hjem på 80-tallet vet det.
Joggebukse-årene.
Jeg liker ikke å la utstyret henge løst. Det kiler.
Hvis ikke du kan være alvorlig...
Jeg er en flink kandidat, men når det gjelder sykdom og familie,
duger ikke en turnuskandidat. Da trenger man...
... en helt.
Hold kjeft, hold kjeft. Og hold kjeft.
Jeg sa ikke ett...
Nei, men jeg liker å si det. Greit, sånn er det.
Hvis vi skal overvinne dette, og det skal vi,
må vi gjøre det på én eneste måte:
- Vi skal være et team, team, team. - Jeg er med, dr. Cox!
Takk, men jeg snakker ikke til deg, Rhonda.
Jeg er bare så opprømt.
Hva sier dere, barn? Er vi et team?
Jeg er med.
Gå, Team Kreft.
Han klarte det.
Nå må jeg ta meg av de andre pasientene.
Ufattelig. Jeg fikk ikke morgendagens Whipples-operasjon.
- Jeg vet det. - Latterlig!
Ro deg ned.
Hva må en bror gjøre for å få Whipples-operasjon?
Du må slutte å gjøre legetreningen din
til en konkurranse. Ingen andre gjør det.
Jeg fikk Whipples-operasjonen!
Ta den, Turk.
- Jeg kverker henne. - Nei.
Slipp henne, kompis.
Det vil vært så sexy.
Hva er korrekt behandling for metallforgiftning, dr. Reid?
Man gir adrenalin intramuskulært,
deretter intravenøst kalsium glukonat og akutt hemodialyse.
Hvis jeg ønsket tre gale svar på rappen,
så ville jeg bedt om det vanlige.
Dr. Murphy?
Jeg tror det er...
- Har du talevansker? - Unnskyld?
Du begynner hvert svar med "eh".
Enten har du talevansker,
eller så er du et stammende fe, og hører ikke hjemme her.
Godt sagt.
Ut med dere Alle sammen!
Ut!
Milde måne! Jeg liker tøff kjærlighet.
Det gjør de også, enten de innrømmer det eller ei.
Vel...
"Gamlingen er så tøff mot meg, men jeg elsker ham."
De hater deg, Bob.
De hater deg fra hovene og opp til høygaffelen.
Ja, de hater deg dypt og inderlig.
Hva ler du av?
Av "hovene" og "høygaffelen".
- Hvordan det? - Jeg bare lurte.
Kan du få Ben til å oppføre seg som en pasient, tror du?
Det går bra.
- Nå bruker han sykehusskjorte. - Det stemmer.
Og nå klør det fælt i rumpa mi.
Hva ser vi på?
Wings. Hold munn. Jeg liker drosjesjåføren.
Antonio. Spilt av Tony Shalhoub,
som også spilte i filmen Big Night.
Gratulerer. Din DiMaggio- etterlikning av å si noe
fullstendig uinteressant, er fremdeles oppegående.
Mobbingen plaget meg ikke.
Det var utrolig å se hvordan dr. Cox behandlet vennen sin.
Hvor trygg han virket.
- Trenger jeg en spesiallege? - En onkolog.
Har du ikke noe annet på hjertet?
Niks. Bare dette med leukemi.
Leukemi er en ekkel sykdom, Ben.
Vi skal ikke verdige den med prat,
med mindre vi er helt nødt. Er det forstått?
Jeg skjønner.
Du er en barsking.
Det var interessant.
Doktor Wen.
Jeg hører du har bedt Bonnie om å assistere deg.
- Det stemmer. - Takk igjen, sir.
(KYSS MEG I RÆVA)
Vi bør vel glemme det.
Ingen av oss ønsker å gjøre det verre.
Lagt merke til at dere er asiatiske?
Din mors pikenavn er Turner.
Ja vel, så har du lest personalfilen min. Hva så?
Ditt første kyss var med Sarah Briggs
da du var 16 år gammel.
Hun hadde på seg høyhalset genser.
Iblant lurer du på om hun tenker på deg. Jeg tviler sterkt.
- Hvordan kan du vite det? - Jeg er faren din.
God morgen, dr. Dorian.
Dere vet det kanskje ikke, men dette stedet er vanvittig.
Møt bandet mitt.
Vi jobber ved forskjellige avdelinger på sykehuset.
- juridisk - regnskap
- postrom - eiendomsforvaltning
inkludert skadedyrskontroll vakthold
og hagebruk som ikke inkluderer trær
Det er... Supert.
Vi synger mest a-kapella versjoner av tegnefilmsanger.
Dr. Reid. Jeg håper ikke jeg var for streng
- i dag morges. - Alt i orden, sir.
Jeg misliker ikke meg selv mer enn vanlig.
Nå har jeg gjort helomvending. Dette er et evalueringsskjema.
Jeg vil gjerne vite hva turnuskandidatene syns om meg.
Ikke skriv under.
Det skal være anonymt. Jeg er ingen hunnlege, dr. Reid.
Jeg tåler det.
- Du knuser ham, ikke sant? - Å, ja.
- Hvordan staves "mangelfull"? - Få det.
Jeg skal fylle det ut for deg.
Mr Sullivan, prosenten din
er noe høyere enn antatt. Omtrent 80 prosent.
Det er ikke bra, hva? Tallet bør være lavt, som i golf?
Ja, nemlig. Spiller du golf?
Hvem bryr seg om golf?
Jeg prøver å få kontakt.
Du er veldig flink.
Takk.
Hvem er han?
Paul er den beste onkologen her,
så hold munn og hør etter.
- Vi må starte kjemoterapi. - Når da?
I ettermiddag.
Det passer litt dårlig for meg.
Jeg skal nemlig spille golf.
Kutt ut nå, Benji.
Kommer du?
Nei, jeg har tusenvis av pasienter,
så jeg går dessverre glipp av det.
Min assistent Kimmy blir med. Er det greit?
Ja, jøss. Alt i orden.
- Er jeg Kimmy? - Nei, det er meg.
Flott!
Carla svidde dr. Kelso for meg.
Uansett hva jeg skrev, endte det med seksuell inkompetanse.
- Så bra. - Hei, damer.
Hei, Doug.
Hva skrev du på Kelsos evaluering?
- Hvilken evaluering? - Fikk ikke du den?
Ingen fikk den.
Dårlig oppførsel forfølger en alltid.
Jeg vil gjerne benytte anledningen
til å be deg og det asiatiske fellesskapet om tilgivelse.
Jeg skal nevne det på neste møte.
Christopher,
kirurger behøver ikke være overfladiske klisjeer.
Hvem er den beste kirurgkandidaten?
Bonnie? Er det meg? Jeg er nødt til å vite det.
Stenten til pasienten med pancreascancer var mislykket.
Jeg vil gjøre pasienten klar til en pancreaktico-duodenomektomi.
Takk.
Hvordan går det, T-Man? Hit med labben.
Ben virker ganske deppa.
Kan du ikke være litt sammen med ham?
Du er snill, men du må ikke.
- Jeg kan... - Slutt, fersking.
Folk takler dårlige nyheter på forskjellige måter.
Noen har utvendige reaksjoner.
Vaske seg med såpe.
Andre fortrenger det.
Ikke pokker.
Og andre...
Hvor stor sjanse har en med Bens prosent, tror du?
20 prosent? Kanskje 30.
Jeg takler det ikke.
Så, nei takk, Johnny.
Enkelte går bare sin vei.
Kjemoterapi virker ufarlig,
men gift pumpes rett inn i årene.
Hver gang jeg var syk som liten,
- fikk jeg en lekebil av mor. - Hva så?
Hvor er lekebilen min?
- Resultat! - Gravemaskinen. Får jeg se?
Se med øynene, ikke hendene. Ser du?
Det er typisk at Perry stakk av.
Han forsvinner alltid når noe blir for ekte.
Dette er en sann historie.
En sann historie!
Om fire personer som må være sammen på sykehus.
Se hva som skjer når man slutter å være høflig.
Og begynner å være ekte.
- Han stakk ikke av. - Da er han en skikkelig pyse.
Du skulle gi skjemaet til alle turnuskandidatene.
Ikke samtidig, jenta mi.
Da ville en jo ikke måtte stå til regnskap.
Da behøvde du ikke forklare meg hvorfor
"...jeg er frustrert
fordi jeg ikke har fått noe nypp siden Grisebukta."
Jeg er veldig lei for det det, sir.
Er alt i orden?
Hvordan kunne du skrive dette?
Jeg må si deg noe...
Det er greit, Carla. Jeg skal ta meg av pasienten.
Jeg skrev det fordi evalueringen skulle være anonym,
og fordi jeg syntes det var morsomt.
La oss gå.
Jeg skal fortelle deg et par ting som jeg syns er morsomt.
Hvordan kan han være den beste?
Vil du vite forskjellen?
Jeg ser hjernen din jobbe på spreng.
Hva du skal gjøre, hva som kan gå galt...
Du lever ikke i øyeblikket.
Det er ikke lett for meg å si det, men Todd gjør det.
Bare fordi jeg er nøye og bruker to klemmer
i tilfelle appendiceal-arterien skulle sprekke,
så jeg får kontroll over blodtapet, betyr ikke at jeg tenker for mye.
Glitrende skalpell
dum de de dum, de de dum de de dum, skal skjære ham opp
- Du har heisskrekk. - Det er ikke uvanlig.
Du liker kasjmir mot huden din.
- Hvordan får du det til? - Ja da, bare løp din vei!
Løp fra sannheten.
Jeg har tenkt litt, dr. Cox.
Jeg tror at grunnen til at du ikke er på sykehuset
er fordi du er redd.
Jeg tror du har rett.
Det er delvis fordi du er blitt bedre kjent med meg,
men mest fordi...
Jeg sa at jeg var redd tidligere.
Så ikke gjenta ting.
Jeg vet hva jeg har sagt.
Det var faktisk jeg som sa det.
Du må kaste deg uti det igjen, Coxie.
"Coxie" var en tabbe. Lat som om jeg ikke sa det.
Ut.
Det forundrer meg at du dropper en pasient sånn.
En pasient er en fremmed i en seng
som man kan ta avstand fra.
Ben er min venn.
Jeg skal prøve å besøke ham,
men hvis jeg ikke kan det, så er jo det trist.
Det betyr bare at jeg er et menneske.
Og nybegynner...
Ikke tro du kom hit fordi Ben trenger meg.
Du frykter
at du må stole på deg selv for aller første gang.
Og det...
Det er det tristeste av alt.
Ensomhet er den mest universelle opplevelse.
Det er sikkert svært mange
som føler akkurat det samme.
Kanskje fordi de føler seg fullstendig forlatt.
Eller innser at de ikke er så selvhjulpne som antatt.
Eller fordi de burde gjort ting annerledes.
Kanskje er de ikke så flinke som de trodde.
Når en møter veggen, har en et valg.
En kan velte seg i selvmedlidenhet eller ta det til seg.
Det er opp til deg.
Jeg bryr meg ikke om at jeg ikke er den flinkeste.
For en dag
kommer jeg til å eie dette stedet. Alt dette
blir Chris Turk-fløyen.
Jeg fylte inn skjemaet, dr. Kelso. Elliot skrev ikke ett ord.
Jeg ville ha skrevet det
hvis jeg hadde vokst opp på samme sted som Carla.
- Vil du vite min mening? - Si det.
Du er slem.
Jeg bestemte at hvis dr. Cox ikke klarte det,
så måtte jeg stille opp for Ben.
- Gudskjelov. - Adjø, fersking.
Så... Hva skjer?
Du vet... Dette og hint. Jeg har truffet ei jente.
- Å? - Ja.
Men hun tok en avføringsprøve, så jeg tror hun jobber her.
Rødt hår? Høy?
- Hun er ikke ansatt her. - Ikke det?
For en rar dame.
Skal vi sitte her
og tulle hele dagen? Er det opplegget?
Hvis du ikke føler deg vel, kan du bare stikke av igjen.
Jeg syns du skal høre min side av saken først.
Ja vel, greit.
Jeg er glad i deg,
men du er en stor pyse.
Jeg ble litt redd.
Si ifra hvis det er noe jeg kan gjøre
for å hjelpe deg gjennom dette.
Du vet jeg ikke er flink til sånt.
- Det er greit. - Jeg liker ikke sånne samtaler.
Greit.
Jeg har tenkt mye på døden.
Nå må du gi deg.
Det er som New York...
Det virket kanskje ikke som om mye var annerledes.
Nå, dr. Murphy?
- Men det hadde det. - Forsett.
Kan det være lupus?
Godt gjort.
Ben reagerte på kjemoterapien og gikk inn i remisjon.
Forhåpentligvis kommer han ikke tilbake.
Historien handler ikke om det,
men om at jeg innså at den dagen vi innrømmer at vi ikke er så modige,
er den dagen vi er mest modige.
Han kommer alltid til
å være en helt for meg.
"...alltid være en helt for meg."
For ei jente!
Hva mer?
Teater-leirskole.
Bingo.